Er I ikke dygtige, slår han jer ihjel.
Vi er de bedste, De vil møde.
Og arrogante... Det kan jeg lide.
Resten får I, når jeg får Hood.
- Godmorgen. - Godmorgen.
Lad os se.
Det kan gnubbes af. Fint.
- Tak. - Farvel.
Jamen dog. En kunstner forklædt som slagter.
Hvad vil I?
Hvad er det her? Rødbede?
Det er glimrende kød. Det skader ingen.
- Så spis det. - Det er ikke tilberedt.
Spis! Spis det!
Sælger du det her? Folk giver alt, hvad de har, og så får de det her?
Fordærvede rester fra slottets køkken?
- Økonomistykker. - Andet går i stykker om lidt.
Kødet har forgiftet en masse folk i Locksley.
Du siger ikke et ord.
- Godmorgen. - Vi skal hente sheriffens bestilling.
Det hele er her. Fredløse på lageret.
Lageret...
Stop ham!
Herre!
- Kloakken? Nej! - Jo.
- Herligt. Som et svin i mudder. - Så burde du være glad.
''Som et svin i mudder'' betyder, man er glad.
Det har jeg aldrig fattet. Hvem er glad i mudder?
Jeg er abbedisse i Rufford. Jeg søger sheriffens beskyttelse.
- Hvad er der sket? - Pilgrimsrejse. Fredløse i skoven.
Fredløse. Find en læge på slottet.
- Jeg er straks tilbage. - Tak.
- Jeg vil bare sælge gedemælk. - Det tjener du intet på.
Vi tjener nok til at holde mig og den forældreløse i live.
Du tjener intet. Geden er en han.
- Fattigdom er ikke som i gamle dage. - Det er et arvestykke.
Vi kan ikke lide løgnere.
Den tilhører kongen! Jeg beordrer, du lægger den tilbage.
- Fin snak for en bonde. - Snarere en tolder.
Alle kan stadig nå at gå hver deres vej.
- Undtagen jer. - Nej, sir.
Marion!
Tilgiv mig. Jeg har ikke meget tid.
- Jeg har en gave med. - De giver for mange gaver, sir Guy.
Mor sagde: ''Gør du nogen kede af det, så tilbyd dit venskab.''
''Bliv ved, indtil de accepterer det.''
Det er min hensigt med dig.
Jeg har ikke brug for gaver.
Du har brug for en mand.
Enlige kvinder er ikke i sikkerhed.
- De fredløse... - Jeg kan beskytte mig selv.
De går også efter pilgrimme...
En abbedisse er døende. Jeg må se til hende.
Så skal jeg ikke opholde Dem.
Hav en god dag. Jeg fortsætter med at give.
- Hvad har vi her? - En skatteopkræver.
Jeg er skatteinspektør. To grader højere end skatteopkræver.
Jeg fører bøgerne. Jeg rører ikke penge.
Hvordan kan du være så stolt?
Det her er ikke skatter, det er afpresning.
- Jeg dømmer ikke verdens rigdom. - Nej, men det gør vi.
Det er år 1 192. Heltenes tid er ovre. Nu regerer bogholderne.
Disse markeringer betyder noget.
Jeg afslører ikke statshemmeligheder.
- Sæt ham ned! - Vær hellere sød mod Lille John.
- Min far har et svagt hjerte! - Din far?
Sæt herren ned, John.
Hvilke statshemmeligheder?
John?
- Lad ham være! - Vi hader, når folk tier.
Hvilke statshemmeligheder?
- Han virkede vred. Hvad sagde du? - At jeg ville giftes med ham.
- Der findes værre mænd. - Jeg ville hellere være nonne.
Hvornår ophører din stædighed? Og det andet vrøvl...
- Hvad mener du? - ''Nattens Ridder''...
Folk kalder mig Natvægteren.
Det er farligt og dumt, og jeg har forbudt det.
- Jeg må gøre noget. De fattige... - Jeg forbyder det.
- Næste gang bliver du hængt. - Det er mit problem.
- Hvordan kan du sige det? - Det er min hals.
Jeg er din far. Det her er mit hus, og...
Sandheden er, du frygter for din egen hals.
- Hvis du ikke kan adlyde mig... - Jeg kan ikke adlyde dig.
Så må du forlade mit hus.
- Kan I love, I ikke slår os ihjel? - Nej.
Livets regnestykke går ikke altid op.
- Meget originalt. - Det passer.
Skattepenge fra hele norden opbevares på slottet.
- Dem alle sammen? - Prinsen stoler på sheriffen.
- Han er årlig indsamler. - Det stemmer.
Far lavede ekstra pengeskabe på denne tid.
Prins John sender en enhed, som beskytter sendingen.
- Beskytter han ikke dig? - Jeg tæller bare pengene.
Jeg sender dem af sted fra Nottingham og tager imod i London.
Herre... Nej. Det vil du vel ikke?
Slottet er tillukket som en igles læber.
- Du er bange. - Ja, da!
Jeg var lige ved at blive hængt. lkke morsomt.
Jeg vil have de penge, før de når til London.
Betaler skatten sig selv? Nej, folk betaler med deres liv.
Selv om de sparer, får de dårligt kød.
- Min ven her mistede sin mor. - Du er en del af systemet.
- Vi kan ikke lide skatter. - De er et skræmmebillede.
Vi giver pengene til dem, de blev stjålet fra.
Hvor i slottet ligger de?
I boksen. I kommer aldrig derind.
- Du har ret. Det gør vi ikke. - Jeg må sige, jeg er lettet.
Skønt jeg gerne ser pengene tilbage på folkets hænder, mener jeg...
Vi kommer ikke ind. Det gør du.
Hun var på pilgrimsrejse til Canterbury.
Thomas A Becket... Alle elsker martyrer.
De blev røvet og spredt for alle vinde. Hun vaklede gennem skoven.
lngen tjenere? lngen novicer? Den stakkel.
- Jeg har sympati for hende. - Det skal du ikke have.
De kalder sig Fader og Moder-
- så vi ikke bemærker, de mæsker sig på vores bekostning.
De er parasitter, forklædt som fromme.
Der findes værre forklædninger end de fromme, herre.
- Den var ikke møntet på dig. - Jo, det var den vist.
Jo, på folk som dig.
Hvad kan jeg sige? Jeg beklager ikke.
Så kan jeg ikke tilgive Dem.
Det er måske slemt, hvor du kommer fra, men her...
Jeg vil ikke være en parasit på deres slot, herre.
- Jeg rejser med det samme. - Hav en god rejse.
Jeg har sendt en budbringer til Rufford.
Hvis de fredløse, De ikke kan styre, lader ham slippe igennem-
- vil et følge straks hente mig.
Jeg har sørget for, De vil modtage betaling for Deres ''gæstfrihed''.
De penge, vi tjener, støtter kongens hær.
De penge, kirken tjener, går til Guds ære, ikke krig.
Det skal ligne en hellig krig-
- men betales af mine skatter, ikke jeres. Moder...
Jeg havde hørt, Nottingham var et ugudeligt sted under Dem.
Jeg burde være blevet slået til jorden.
Bliv endelig til middag. Jeg giver.
- Er dette kapellet? - Kapellet er forbudt område.
- Vi ved ikke, det var Hood. - Abbedissen var sikker.
Lad os give ham skylden alligevel. Han røver pilgrimme.
Nej, Hood skal være tryg-
- selvsikker og modig.
Har De en plan?
Det er muligt, at De holder af ugudelighed, men det gør jeg ikke.
Jeg holder af ugudelighed.
Jeg ville nødig være u- ugudelig.
Man forbyder mig adgang til kapellet, og dermed Gud.
Han er også Deres Gud.
Min gud bruger kapellet til noget andet.
- Kapellet kan kun bruges til én ting. - Vi bruger det til to.
Lad mig se, hvad jeg kan gøre.
Bliver De her længe, sir?
Det afhænger af pengene, vi skal tælle.
Er det den samme dreng? Frederick?
- Cedric. - Cedric...
Jeg sørger for en eskorte.
Skatter i Herrens kapel. Jeg elsker ironi.
Fint. Lad bare damen knæle for sin gud.
Er det en god idé? Hvis nu noget går galt...
To vagter mere. Hun er bare en nonne.
- Tilgiv mig, jeg ikke går med. - Er det samvittigheden, der taler?
Det ved jeg ikke. Har jeg en samvittighed?
- De elsker at lege med ord. - Og med handlinger.
Tilgiv mig for, jeg ikke beder for Deres sjæl.
- Jeg ser dig. - Hvad?
Jeg ser dig.
Under hele dit Moder- skuespil-
- gemmer der sig en fræk, lille pige, ikke sandt?
En meget fræk, lille pige.
Hvor vover De?
Jeg tror også, du elsker leg med ord.
Du vil også elske at lege med handlinger.
Den sad...
Døren bliver låst, så bank, hvis du vil ud.
Låser De mig inde? l Herrens kapel?
Hjælp! Hjælp mig! Vær sød at hjælpe mig!
De bør ikke have noget med sådan nogle at gøre.
Deres eskorte, sir.
Tolderen kommer.
Det var imponerende. Tak.
Du skylder mig en tjeneste. Kan vi tale sammen?
- Missionen, herre? - Ét minut.
- Hvilken mission? - Det finder du ud af.
- Er der problemer? - Jeg har kun ét minut.
Jeg er ved at blive vanvittig af at spille skuespil hele tiden.
Gisborne snuser rundt som en lille spaniel.
Far ønsker, jeg gifter mig med ham, så folk ikke gætter vores hensigter.
Natvægteren er ikke nok for mig, men for meget for min far.
Det, jeg ønsker, og den, jeg er, tæller ikke.
Jeg er træt af det hele. Jeg flytter hjemmefra.
- Hvor vil du tage hen? - Det ved jeg ikke.
Det er uklogt.
Jeg er træt af mænd, som fortæller mig, hvad der er klogt og uklogt.
- Så sig, hvad du ønsker. - Hjælp.
Jeg ønsker, nogen hjælper mig-
- med det, jeg ønsker at gøre. Det, jeg synes, er klogt.
Herre...
- Jeg må gå. - Naturligvis. Det må jeg også.
Denne samtale fortsætter. Jeg vil gerne hjælpe.
Det behøver du ikke. Jeg har besluttet mig.
Gisborne. Marion vil tale med vores besøgende Moder.
- Om hvad? - At blive nonne, naturligvis.
Virkelig? Nonne?
- Jeg vil lære at adlyde min far. - Der findes andre metoder.
Bank på døren til kapellet. Fortæl vagterne, jeg sendte dig.
Moder? Undskyld forstyrrelsen. Jeg har en forespørgsel.
Fat dig i korthed. Eller sig ingenting.
Nuvel. Jeg vil gerne være novice hos Dem.
Besøg klostret om en måned.
De er her i dag. Bedøm mig nu.
Du er modig. Ved du, hvem jeg er?
Tilgiv mig. Jeg er modig, og derfor hører jeg ikke hjemme her.
- Tror du, mod hører hjemme i klostre? - Man kan ånde frit.
Jeg bliver højst i et år og betaler for opholdet.
- Du er en usædvanlig novice. - De er en usædvanlig abbedisse.
Du er livlig. Jeg kan bruge én som dig.
Jeg vil ikke bruges.
Will.
Jeg hader det her.
- Sagde hun ja? - Ja.
Jeg er overrasket over, du ikke har nævnt det.
- Burde jeg det? - Ja.
Nu er det gjort.
Jeg rejser med hendes følge. Formentlig i aften. Jeg må pakke.
Jeg troede, vi var venner.
Jeg troede, du med tiden ville overveje...
- Hvad? - Ægteskab.
- Og at du ville overveje... - Jeg er ikke typen, der bliver gift.
- Men du bliver gerne Kristi brud? - Det var en svær beslutning.
Jeg har udspillet min rolle. Hvad med min søn?
- Jeg må vide, at han er i sikkerhed. - Stop så!
Hallo?
Det er spild af tid. Vi er blevet narret.
- Smart. - Det med skatterne passer.
Jeg var med til at bygge kisterne her.
Derfor var det smart. Et gran sandhed gør løgnen uigennemskuelig.
Jeg sagde jo, vi ikke skulle gøre det.
Lad mig tænke.
- Vi bliver hængt. - Vel bliver vi ej!
- Jeg har en plan. - Nej, du har ikke.
Du har ret. Det har jeg ikke.
Jeg har en plan.
Som lovet befinder Robin Hood med følge sig i boksen.
Hood? Hvordan? Hvad med kisterne?
De er flyttet. Giv Flaxton et stort kys.
Han har klaret noget, ingen af os kunne.
Lad os gå ned og hovere.
Kan vi ordne resten af betalingen? Jeg satte livet på spil.
- Jeg har ikke modtaget varen. - Han går ingen steder.
Jeg vil nødig blive og overvære retssagen.
Retssagen? Hvor løjerligt. De skal nok få pengene.
- Giv manden 500 pund, Gisborne. - Virkelig?
Vi måtte ikke lave låsene. De ville have de bedste.
Lige så gode som slottets låse.
- Hvad skal det sige? - De er nok lavet af samme låsesmed.
- Nytter det at skynde på dig? - Nej.
Vagter!
Dan en ring!
- Stop! - Stop!
lngen behøver dø her i dag.
Du ved vel, hvad du skal gøre.
- Hvor meget gav du ham? - lkke meget. Troede du på ham?
Var det nok at ofre sønnens liv?
Slå ham bare ihjel. Jeg vil ikke savne ham.
- Du er frastødende. - Ja, ugudelig, ikke sandt?
Glem sheriffen og soldaterne, Hood. Du og jeg.
Beklager, Gisborne. Det er ingen god idé.
- Du er altså en kujon. - Jeg er ingen kujon.
Jeg stoler bare hverken på Dem eller de andre.
- Kun en kujon stjæler fra pilgrimme. - Pilgrimme?
Forsvarsløse kvinder. Nu viser du dit sande jeg.
Træd til side. Nu!
- Ved du noget om det? - Jeg har ikke rørt nogen pilgrimme.
- John? - Nej.
- Abbedissen af Rufford er i live. - Kender hende ikke.
Han dør, medmindre du sænker faldgitteret.
Gør det nu!
En falsk tolder. Pilgrimme ingen har hørt om.
Vi er vist begge to blevet snydt.
Efter dem!
Nej. Nej!
Hellige Moder!
Hun var ikke abbedissen af Rufford.
- Du ligner en dreng. - Du ligner en pige.
- Hvis min far kommer til skade... - Græder du så?
- Ville du ikke også græde? - Min far blev dræbt af englændere.
- Så ved du, hvordan jeg har det. - Jeg kom hertil som slave.
- Udvis dog lidt sympati. - Undervejs lærte jeg alt om...
...at tale sig ud af fangenskab.
- Spar bare på kræfterne. - Det var et forsøg værd.
- Vi er blevet narret. - Han er ikke tolder.
- Sheriffen blev også narret. - Hvor ved vi det fra?
Pengene... Det om skattepengene var sandt.
Er man så god som vores ven-
- er det ikke nok at få nogle pund som løn.
lkke når hele nordens skattesum ligger for næsen af én.
Gå tilbage, Djaq. Slip ham fri og lad ham overmande dig.
Vi følger efter, og hvis jeg har ret-
- fører han os hen til nogle rige skurke.
Det er ikke nødvendigt. Se der.
Han er vel nok kløgtig.
Hvor er det mystisk. Han minder om en cirkusartist.
Hvor rædsomt...
- Helt ærlig. - Tre grupper.
Vi skiftes til at følge ham. Løb stille.
- Rejser du virkelig? - Ja, med abbedissen af Rufford.
- Kan jeg overtale dig til at blive? - Det er for sent.
Abbedissen venter sit følge om en time.
En far og en datter kan vel altid tale om det? Hvad kan jeg gøre?
Støt mig som Natvægteren. Jeg vil gøre mere.
Beskyt mig mod Gisborne- typer. Accepter mig-
- som den datter, du fik og ikke hende, du ønskede.
- Og hvis jeg ikke kan? - Så rejser jeg.
- Er det dine betingelser? - Ja. Jeg beklager.
Natvægteren kan få os begge hængt.
Farvel.
Vent. Hvis du føler så stærkt for det...
- Vil du støtte mig? - Jeg har intet valg.
Så bliver jeg.
Gisborne kom for at møde dig. Jeg sendte ham væk.
- Han vender tilbage. - Vi står sammen.
Velkommen tilbage, knægt.
- Fortæl mig, at arbejdet er udført. - Nej...
Vi behøver aldrig nogensinde at arbejde igen.
Kom og sæt dig ved siden af dit otium.
- lntet otium endnu. - Er det ham?
- Er du ikke død? Hvordan kom du fri? - Jeg slog min skulder af led.
- Tjek altid, om nogen følger efter. - Vi har ikke stjålet fra jer.
- Nej, vi var bare lokkemad. - Kom dog over det.
Kom selv over det. I gør det samme som tolderne.
I bryder loven ligesom vi.
Kun fordi loven er blevet kriminel. England er råddent i toppen.
Hvorfor så blive? Vi vil være adelige i Holland.
Hvorfor ikke tage med? Vi ville være gode sammen.
Det er vores pligt at snyde tosser såsom sheriffen af Nottingham.
De er grådige. Derfor er de nemme at narre.
Tag med os. Vores strategier og dine talenter...
Det bliver så anderledes. Glem de andre. Kun du og jeg.
- Hvad laver han? - Ser I nu, hvad jeg må finde mig i?
Hvad siger du?
Jeg siger...
- Lille John... - Hvad?
I er nogle svin, og I ligger i mudderet.
Men de har det ikke som svin i mudder.
Hvad har vi ellers her?
Det er ikke noget at bygge et otium på.
Beskidte penge.
- Det glæder mig at se dig. - Hav mig undskyldt.
Det var foruroligende, du sagde, du ville til Rufford.
Har jeg gjort noget, som giver Dem ret til at blive foruroliget?
Det vil jeg gøre mig fortjent til. Jeg er glad for, jeg får chancen.
''Abbedissen'' var en fupmager.
Har din far ikke sagt det videre?
Nej, han ville nok være sød mod mig.
Andre vil også gerne være søde mod dig.
Hvis du lader dem være det.
- Jeg ville have afvist ham. - Han fortalte det.
- Det gør ingen forskel. - Jo, det gør.
Jeg havde intet sted at flygte hen. Du behøvede ikke acceptere.
Datteren, jeg har, er datteren, jeg ønsker mig.
Godmorgen. Jeg har et forslag.
Når du igen har kød til Nottingham, så kør det til Locksley.
Kør det til Wadlow. Kør det til Clun.
- Vil du brødføde hele verden? - Giv mig ikke gode idéer.
Godmorgen. Jeg har et forslag.
Kør dit næste kød til Nettlestone.
Jeg betaler mere end rigeligt.
Jeg betaler på forskud for dette og det næste år.
Ved du, hvem jeg er? Jeg er Robin Hood. Svigt mig nu ikke.